2012. június 7-én benyújtott kereset - UTi Worldwide és társai kontra Bizottság
(T-264/12. sz. ügy)
Az eljárás nyelve: angol
Felek
Felperesek: UTi Worldwide, Inc. (Tortola, Brit Virgin-szigetek), UTi Nederland BV (Schiphol, Hollandia) és UTI Worldwide (UK) Ltd (Reading, Egyesült Királyság) (képviselő: P. Kirch ügyvéd)
Alperes: az Európai Bizottság
Kérelmek
A felperesek azt kérik, hogy a Törvényszék:
Semmisítse meg a Bizottság 2012. március 28-án hozott C (2012) 1959 végleges határozatának (COMP/39.462 - szállítmányozók-ügy) 1. és 2. cikkét a felperesek vonatkozó részében;
Másodlagosan semmisítse meg a 2012. március 28-i határozat 2. cikkét a felperesekre vonatkozó részében, és következésképpen semmisítse meg vagy csökkentse a kiszabott bírság összegét;
Biztosítsa, hogy a Törvényszék ítéletének az UTi Nederland és az UTi UK társaságokra vonatkozó rendelkező része teljes mértékben vonatozzon az UTi Worldwide Inc-re is, mely mint anyavállalat nem vett részt a C (2012) 1959 határozathoz vezető tényállásban, azonban e határozat értelmében felelős a leányvállalatai magatartásáért; és
Kötelezze az alperest a költségek viselésére.
Jogalapok és fontosabb érvek
Keresetük alátámasztása érdekében a felperesek két jogalapra hivatkoznak, melyek mindegyike három részre osztható.
Az első, az első kereseti kérelem alátámasztására felhozott, arra alapított jogalap, hogy a felperesek nem sértették meg az EUMSZ 101. cikket és az EGT-Megállapodás 53. cikkét:
A Bizottság nyilvánvaló hibát követett el, amikor azt állapította meg, hogy a felperesek részt vettek az állítólagos Automated Manifest System (AMS) kartellben, és amikor nem megfelelően értékelte a tényeket, és nem készített teljes és pontos elemzést saját bizonyíték-nyilvántartásáról, mivel:
A Bizottság tévesen értékelt bizonyos tényeket a saját bizonyíték-nyilvántartásában;
A határozat pontatlan képet nyújt a Freight Forward International (FFI) szövetség keretében folytatott tárgyalások terjedelméről;
Az FFI tagjai nem egyeztek meg az árról vagy az árak keretéről;
A felperesek és más szállítmányozók szelektív módon alkalmazták az AMS díjakat annak érdekében, hogy versenytársaiknál versenyképesebbek legyenek;
A Bizottság figyelmen kívül hagyta annak egyértelmű bizonyítékát, hogy a felperesek FFI tagsága nem támasztja alá az AMS-díjakra vonatkozó kartellban való részvételüket; és
A Bizottság figyelmen kívül hagyta annak egyértelmű bizonyítékát, hogy a felperesek függetlenül állapították meg az AMS-díjaikat a légi árufuvarozók AMS-díjai és más piaci árképzéssel kapcsolatos egyéb tényezők alapján.
A Bizottság nem tudta megállapítani, hogy a felperesek részt vettek volna az EUMSZ 101. cikk (1) bekezdése és az EGT-Megállapodás 53. cikke értelmében a verseny torzítására irányuló bármilyen megállapodásban, mivel:
A felperesek hat FFI találkozón és konferencián való részvétele nem elegendő az EUMSZ 101. cikk megsértésének megállapításához;
A határozat nem tartalmaz bizonyítékot arra nézve, hogy a felperesek részt vettek volna az FFI-n kívüli, az AMS-díjjal kapcsolatos két- vagy többoldalú megbeszéléseken;
Az AMS-díj nem gyakorolt "érzékelhető hatást" a versenyre, mivel:
Az AMS-díj a teljes szállítási költségnek csupán igen csekély részét képezi;
Az AMS-díj elkerülhetetlen volt a légi áruszállítók díj bevezetésére vonatkozó döntése alapján, és így nem volt érzékelhető hatása a piacra.
A második, a második kereseti kérelem alátámasztására felhozott, arra alapított jogalap, miszerint a Bizottság bírságra vonatkozó határozata sérti az 1/2003/EK tanácsi rendelet
2 23. cikkének (3) bekezdését, valamint a Bizottság saját, bírságokról szóló iránymutatásának, valamint az arányosság elvének, és számítási hibát is tartalmaz:
A Bizottság helytelenül alkalmazta a "súly" 1/2003/EK tanácsi rendelet 23. cikkének (3) bekezdése és a bírságokról szóló iránymutatás 19. és 20. cikke szerinti fogalmát, mivel:
A felperesek nem vettek ténylegesen részt az állítólagos jogsértésben;
Az állítólagos jogsértés hatékonyan végrehajtása elmaradt; és
A felperesek magatartása nem az érintett vállalkozások magatartásához képest nem lett egyéniesítve.
A Bizottság megsértette az arányosság elvét, mivel:
A 16%-os mérték alkalmazása aránytalan a jogi megfontolásokra és az ügy tényállására tekintettel;
A szállítmányozási szolgáltatások teljes piacán alapuló számítások aránytalanok;
Az időtartamon alapuló együttható alkalmazása aránytalan; és
A kiegészítő összeg alapösszegbe való beszámítása aránytalan.
A Bizottság által az UTi Worldwide Inc.kel mint anyavállalatal szemben egyénileg kiszabott bírság összegét mesterségesen és tévesen növeli a Bizottság által alkalmazott matematikai képlet.
____________1 - A Szerződés 81. és 82. cikkében meghatározott versenyszabályok végrehajtásáról szóló, 2002. december 16-i 1/2003/EK tanácsi rendelet (HL 2003. L 1., 1. o.)2 - Iránymutatás az 1/2003/EK rendelet 23. cikke (2) bekezdésének a) pontja alapján kiszabott bírságok megállapításáról (HL 2006. C 210., 2. o.).