Zadeva C‑388/14
Timac Agro Deutschland GmbH
proti
Finanzamt Sankt Augustin
(Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Finanzgericht Köln (davčno sodišče v Kölnu, Nemčija))
„Predhodno odločanje – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Svoboda ustanavljanja – Stalna poslovna enota nerezidentka – Izogibanje dvojnega obdavčevanja z oprostitvijo dohodkov stalne poslovne enote nerezidentke – Upoštevanje izgub take stalne poslovne enote – Ponovno vštetje predhodno odbitih izgub ob prenosu stalne poslovne enote nerezidentke – Končne izgube“
Povzetek – Sodba Sodišča (tretji senat) z dne 17. decembra 2015
1. Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja, s katero so davka oproščeni dohodki stalne poslovne enote iz druge države članice, ki ni država članica, katere rezidentka je družba, ki ima stalno poslovno enoto – Nacionalna ureditev, ki tej družbi rezidentki omogoča upoštevanje izgub te stalne poslovno enote – Ponovno vštetje predhodno odbitih izgub ob prenosu stalne poslovne enote na družbo nerezidentko iz iste skupine – Dopustnost – Meje – Odbitje končnih izgub
(člen 49 PDEU)
2. Svoboda ustanavljanja – Davčna zakonodaja – Davek od dohodkov pravnih oseb – Možnost, da družba rezidentka upošteva izgube stalne poslovne enote iz druge države članice, ki ni država članica, v kateri je ta družba. – Konvencija o izogibanju dvojnega obdavčevanja, ki daje izključno pristojnost za obdavčitev dohodkov stalne poslovne enote tej drugi državi članici – Nacionalna ureditev, ki izključuje tako upoštevanje v primeru prenosa te poslovne enote v državi, ki ima ima izključno pristojnost za obdavčitev – Položaj, ki ni primerljiv s položajem stalne poslovne enote, ki se nahaja v rezidenčni državi družbe rezidentke
(člen 49 PDEU)
1. Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje davčni ureditvi države članice na podlagi katere se ob prenosu stalne poslovne enote s sedežem v drugi državi članici z družbe rezidentke na družbo nerezidentko, ki spada k isti skupini kot družba rezidentka, izgube, ki so bile pred tem odbite glede prenesene poslovne enote, ponovno vštejejo v obdavčljivi poslovni izid družbe prenosnice, kadar so na podlagi sporazuma o izogibanju dvojnega obdavčevanja dohodki take stalne poslovne enote oproščeni obdavčitve v državi članici, v kateri ima sedež družba, od katere je bila odvisna ta poslovna enota.
Če pa družba rezidentka prenosnica dokaže, da so ponovno vštete izgube končne izgube v smislu sodbe Marks & Spencer (C‑446/03), je v nasprotju s členom 49 PDEU izključiti možnost te družbe, da od svojega dobička, obdavčljivega v državi članici svojega rezidentstva, odbije izgube, ki jih ima stalna poslovna enota nerezidentka.
(Glej točki 53 in 58 ter točko 1 izreka.)
2. Člen 49 PDEU je treba razlagati tako, da ne nasprotuje davčni ureditvi države članice, s katero je ob prenosu stalne poslovne enote s sedežem v drugi državi članici z družbe rezidentke na družbo nerezidentko, ki spada k isti skupini kot družba rezidentka, izključena možnost te družbe, da v svoji davčni osnovi upošteva izgube prenesene poslovne enote, kadar ima v skladu s sporazumom o izogibanju dvojnega obdavčevanja izključno pristojnost za obdavčitev poslovnega izida te poslovne enote država članica, v kateri je ta poslovna enota.
Ker država članica, katere rezidentka je omenjena družba, ne izvaja nobene davčne pristojnosti glede poslovnega izida take stalne poslovne enote, namreč položaj stalne poslovne enote v drugi državi članici ni primerljiv s položajem stalne poslovne enote v prvi državi članici z vidika ukrepov, ki jih je ta država določila zaradi izogibanja ali zmanjševanja dvojnega obdavčevanja dobička družbe rezidentke.
(Glej točki 65 in 66 ter točko 2 izreka.)