Kohtuasi C‑518/15
Ville de Nivelles
versus
Rudy Matzak
(eelotsusetaotlus, mille on esitanud cour du travail de Bruxelles)
Eelotsusetaotlus – Direktiiv 2003/88/EÜ – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Tööaja korraldus – Artikkel 2 – Mõisted „tööaeg“ ja „puhkeaeg“ – Artikkel 17 – Erandid – Päästjad – Valveaeg – Kodune valveaeg
Kokkuvõte – Euroopa Kohtu (viies koda) 21. veebruari 2018. aasta otsus
1. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Mõiste „töötaja“ – Avaliku sektori päästeteenistuse koosseisu arvatud vabatahtlik päästja – Hõlmamine – Tingimused – Kontrollimine liikmesriigi kohtu poolt
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88)
2. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Erandid – Avaliku sektori päästeteenistuste poolt tööle võetud päästjad – Liikmesriikide võimatus teha erandeid mõistetest „tööaeg“ ja „puhkeaeg“
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikkel 2 ning artikli 17 lõike 3 punkti c alapunkt iii)
3. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Soodsamad siseriiklikud õigus‑ ja haldusnormid – Ulatus – Mõiste „tööaeg“ vähem piirav määratlus – Välistamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artiklid 1, 2 ja 15)
4. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Kohaldamisala – Töötasu – Väljaarvamine – Liikmesriikide kohustus määrata kindlaks töötasu koduse valveaja eest sõltuvalt sellise valveaja eelnevast kvalifitseerimisest „tööajaks“ või „puhkeajaks“ – Puudumine
(ELTL artikli 153 lõige 5; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikkel 2)
5. Sotsiaalpoliitika – Töötajate ohutuse ja tervise kaitse – Direktiiv 2003/88 tööaja korralduse teatavate aspektide kohta – Tööaeg – Mõiste – Valveaeg, mille töötaja veedab oma elukohas ja mille jooksul on ta kohustatud reageerima tööandja kutsele 8 minuti jooksul, mis piirab väga oluliselt muuga tegelemise võimalust – Hõlmamine
(Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/88, artikkel 2)
1. Vt otsuse tekst.
(vt punktid 28–31)
2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/88/EÜ tööaja korralduse teatavate aspektide kohta artikli 17 lõike 3 punkti c alapunkti iii tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigid ei või avaliku sektori päästeteenistuse poolt tööle võetud päästjate teatud kategooriate puhul teha erandeid kõikidest sellest direktiivist tulenevatest kohustustest, sealhulgas direktiivi artiklist 2, kus määratletakse muu hulgas mõisted „tööaeg“ ja „puhkeaeg“.
(vt punkt 39 ja resolutsiooni punkt 1)
3. Direktiivi 2003/88 artiklit 15 tuleb tõlgendada nii, et see ei luba liikmesriikidel jätta jõusse või kehtestada mõiste „tööaeg“ vähem piirav määratlus, kui on ette nähtud selle direktiivi artiklis 2.
Vastavalt direktiivi 2003/88 artikli 15 sõnastusele on liikmesriikidel õigus kohaldada või kehtestada töötajate ohutuse ja tervise kaitseks soodsamaid õigus‑ ja haldusnorme. Sellest artiklist nähtub, et siseriiklikud sätted, millele seal viidatakse, on võrreldavad direktiivis 2003/88 ette nähtud sätetega, mille eesmärk on töötajate ohutuse ja tervise kaitse.
Viimati nimetatud säteteks võivad olla üksnes sätted, mille ülesanne ja eesmärk on kehtestada töötajate ohutuse ja tervise kaitse miinimumtase. See kehtib kõnealuse direktiivi 2. ja 3. peatüki sätete kohta. Direktiivi 1. peatüki sätted, mis hõlmavad artikleid 1 ja 2, on aga teistsugust laadi. Nimelt ei kehtesta need sätted minimaalset puhkeaega ega käsitle tööaja korralduse muid aspekte, vaid sätestavad vajalikud mõisted direktiivi 2003/88 reguleerimiseseme kui ka kohaldamisala piiritlemiseks.
Seega nähtub direktiivi 2003/88 artikli 15 sõnastusest koostoimes selle direktiiviga kehtestatud süsteemiga, et nimetatud artiklis ette nähtud õigus ei ole direktiivi artiklis 2 toodud tööaja mõiste määratluse suhtes kohaldatav.
(vt punktid 42–44, 47 ja resolutsiooni punkt 2)
4. Direktiivi 2003/88 artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et selle kohaselt ei pea liikmesriigid kindlaks määrama töötasu koduse valveaja eest – nagu on kõne all põhikohtuasjas – sõltuvalt sellise valveaja eelnevast kvalifitseerimisest „tööajaks“ või „puhkeajaks“.
Siinkohal tuleb meenutada, et nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus märgib, on selge, et direktiiv 2003/88 ei reguleeri töötajate tasustamise küsimust, kuna see ei kuulu ELTL artikli 153 lõike 5 alusel liidu pädevusse.
Seega, kuigi liikmesriikidel on õigus määrata kindlaks direktiivi 2003/88 kohaldamisalasse kuuluvate töötajate töötasu sõltuvalt direktiivi artiklis 2 sätestatud töö‑ ja puhkeaja mõistete määratlusest, ei ole nad kohustatud seda tegema.
(vt punktid 49, 50, 52 ja resolutsiooni punkt 3)
5. Direktiivi 2003/88 artiklit 2 tuleb tõlgendada nii, et valveaeg, mil töötaja peab viibima oma elukohas ja reageerima tööandja kutsele 8 minuti jooksul, mis piirab väga oluliselt muuga tegelemise võimalust, tuleb lugeda „tööajaks“.
Nimelt, kui jätta valveaeg, mille ajal nõutakse isiklikult töökohal viibimist, mõistest „tööaeg“ välja, kahjustataks sellega direktiivi 2003/88 eesmärki tagada töötajate ohutus ja tervis, tagades neile minimaalse puhkeaja ja piisavad vaheajad (vt selle kohta 3. oktoobri 2000. aasta kohtuotsus, Simap, C‑303/98, EU:C:2000:528, punkt 49).
Lisaks tuleneb Euroopa Kohtu praktikast, et direktiivi 2003/88 mõttes „tööajaks“ kvalifitseerimise otsustavaks teguriks on asjaolu, töötaja peab isiklikult viibima tööandja määratud kohas ning olema seal tööandja käsutuses, et olla vajaduse korral kohe võimeline vastavate tööülesannete täitmisele asuma. Nimelt tuleb neid kohustusi, mis panevad töötajad olukorda, kus neil on võimatu valida valveajal oma viibimiskohta, pidada töökohustuste täitmiseks (vt selle kohta 9. septembri 2003. aasta kohtuotsus, Jaeger, C‑151/02, EU:C:2003:437, punkt 63, ja 4. märtsi 2011. aasta kohtumäärus, Grigore, C‑258/10, ei avaldata, EU:C:2011:122, punkt 53 ja seal viidatud kohtupraktika).
Lõpuks olgu märgitud, et olukord on erinev juhul, kui töötaja on valves vastavalt valveaja korraldusele, mille kohaselt peab ta olema pidevalt kättesaadav, kuid ei pea siiski töökohal viibima. Isegi kui töötaja on tööandja käsutuses nii, et teda peab olema võimalik kätte saada, saab ta sellises olukorras oma aega vähemate piirangutega korraldada ja oma huvidega tegelda. Neil asjaoludel tuleb „tööajaks“ direktiivi 2003/88 tähenduses pidada üksnes töökohustuste tegeliku täitmisega seotud aega (vt selle kohta 9. septembri 2003. aasta kohtuotsus, Jaeger, C‑151/02, EU:C:2003:437, punkt 65 ja seal viidatud kohtupraktika).
(vt punktid 58–60, 66 ja resolutsiooni punkt 4)