Vec T‑47/03 DEP
Jose Maria Sison
proti
Rade Európskej únie
„Konanie – Určenie výšky trov konania“
Abstrakt uznesenia
1. Konanie – Trovy konania – Určenie – Trovy konania, ktoré sa nahrádzajú – Pojem
[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]
2. Konanie – Trovy konania – Určenie – Skutočnosti, ktoré treba zohľadniť
[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]
3. Konanie – Trovy konania – Určenie – Trovy konania, ktoré sa nahrádzajú – Účasť viacerých advokátov
[Rokovací poriadok Súdu prvého stupňa, článok 91 písm. b)]
1. Z článku 91 písm. b) Rokovacieho poriadku Súdu prvého stupňa vyplýva, že trovy konania, ktoré sa nahrádzajú, sa obmedzujú jednak na tie, ktoré vznikli v súvislosti s konaním pred Súdom prvého stupňa, ako aj na tie, ktoré boli v tejto súvislosti nutné.
V tomto ohľade by nemali byť v zásade považované za nevyhnutné na účely konania ani náklady na cestu vynaložené advokátom na to, aby sa osobne stretol s klientom v mieste jeho bydliska, ani náklady vynaložené žalobcom na to, aby sa osobne zúčastnil na pojednávaní v Luxemburgu, bez toho, aby si jeho prítomnosť vyžiadal Súd prvého stupňa alebo okolnosti, ani náklady vynaložené advokátom jedného z účastníkov konania po ukončení ústnej časti konania najmä z dôvodu osobnej účasti na vynesení rozsudku Súdu prvého stupňa v Luxemburgu.
(pozri body 30, 52)
2. Súd Spoločenstva nie je oprávnený určovať odmeny, ktoré majú účastníci konania zaplatiť svojim vlastným advokátom, ale stanoviť sumu, do akej výšky môžu byť tieto odmeny nahradené účastníkom konania povinným na náhradu trov konania. Pri rozhodovaní o návrhu na určenie výšky trov konania neberie Súd prvého stupňa do úvahy vnútroštátnu tarifu, ktorá stanovuje odmeny advokátov, ani prípadnú dohodu uzatvorenú v tomto ohľade medzi dotknutým účastníkom konania a jeho splnomocnenými zástupcami alebo poradcami.
Pri neexistencii ustanovení Spoločenstva upravujúcich tarify musí Súd prvého stupňa voľne posúdiť predmetné údaje pri zohľadnení predmetu a povahy sporu, jeho významu z hľadiska práva Spoločenstva, ako aj zložitosti veci, rozsahu práce, aký si mohlo sporové konanie vyžadovať od zúčastnených splnomocnených zástupcov alebo poradcov, a ekonomických záujmov, ktoré spor predstavoval pre účastníkov konania.
(pozri body 31, 32)
3. Pokiaľ ide o posúdenie rozsahu práce spočívajúcej v poskytovaní právneho poradenstva v prospech žalobcu so zreteľom na určenie trov konania, ktoré sa nahrádzajú, súdu Spoločenstva prináleží zohľadniť celkový počet hodín práce, ktorý mohol byť na účely konania objektívne potrebný, bez ohľadu na počet advokátov, medzi ktorých mohlo byť poskytovanie služieb rozdelené.
V tejto súvislosti vo veci, ktorá sa týka zmrazenia finančných prostriedkov žalobcu, novosť a dôležitosť položených právnych otázok a ekonomický záujem na spore a priori preukazujú, že žalobcovi advokáti v tejto súvislosti vynaložili veľké úsilie.
(pozri body 37, 38)