DOMSTOLENS DOM
den 28 april 1998 (1)
Konkurrens - Kosmetiska lyxprodukter - Selektivt distributionssystem -
Skyldighet att exportera till ett tredje land - Förbud mot återimport och
marknadsföring inom gemenskapen
I mål C-306/96,
angående en begäran enligt artikel 177 i EG-fördraget, från Cour d'appel de
Versailles (Frankrike), att domstolen skall meddela ett förhandsavgörande i det vid
den nationella domstolen anhängiga målet mellan
Javico International och Javico AG
och
Yves Saint Laurent Parfums SA (YSLP),
angående tolkningen av artikel 85.1 i EG-fördraget,
meddelar
DOMSTOLEN
sammansatt av ordföranden G.C. Rodríguez Iglesias, avdelningsordförandena
C. Gulmann och R. Schintgen (referent) samt domarna G.F. Mancini,
J.C. Moitinho de Almeida, P.J.G. Kapteyn, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet,
G. Hirsch, P. Jann och L. Sevón,
generaladvokat: G. Tesauro,
justitiesekreterare: biträdande justitiesekreteraren H. von Holstein,
med beaktande av de skriftliga yttranden som har inkommit från:
- Javico International och Javico AG, genom advokaten Franck Berthault,
Paris,
- Yves Saint Laurent Parfums SA (YSLP), genom advokaterna Dominique
Voillemot och Antoine Choffel, Paris,
- Europeiska gemenskapernas kommission, genom juridiske chefsrådgivaren
Guiliano Marenco och Guy Charrier, nationell expert med förordnande vid
rättstjänsten, båda i egenskap av ombud,
med hänsyn till förhandlingsrapporten,
efter att muntliga yttranden har avgivits vid sammanträdet den 17 september 1997
av: Javico International och Javico AG, företrädda av Franck Berthault, Yves Saint
Laurent Parfums SA (YSLP), företrätt av Dominique Voillemot och Antoine
Choffel, Frankrikes regering, företrädd av Régine Loosli-Surrans, chargé de
mission, utrikesministeriets rättsavdelning, i egenskap av ombud, och kommissionen,
företrädd av Giuliano Marenco och Guy Charrier,
och efter att den 6 november 1997 ha hört generaladvokatens förslag till avgörande,
följande
Dom
- 1.
- Cour d'appel de Versailles har genom beslut av den 8 september 1995, som inkom
till domstolens kansli den 23 september 1996, i enlighet med artikel 177 i
EG-fördraget ställt två frågor om tolkningen av artikel 85.1 i EG-fördraget, för att
kunna bedöma giltigheten av ett avtal som medför skyldighet att exportera
kosmetiska lyxprodukter till ett tredje land samt förbud mot återimport och
marknadsföring av dessa produkter inom gemenskapen.
- 2.
- Frågorna har uppkommit inom ramen för den talan som Yves Saint Laurent
Parfums SA (nedan kallat YSLP) har väckt mot Javico International och Javico AG
(nedan kallade Javico) för att få fastställt att de sistnämnda bolagen har åsidosatt
sina avtalsskyldigheter och att det finns grund för att häva de två avtal som har
ingåtts mellan parterna samt för att erhålla avtalsenlig ersättning samt skadestånd.
- 3.
- YSLP åtnjuter enskilt undantag för den selektiva distributionen av sina produkter
inom gemenskapen (kommissionens beslut 92/33/EEG av den 16 december 1991
i ett förfarande för tillämpning av artikel 85 i EEG-fördraget [IV33.242 - Yves
Saint Laurent Parfums] [EGT L 12, 1992, s. 24]). Förstainstansrätten har i en dom
av den 12 december 1996 i mål T-19/92, Leclerc mot kommissionen (REG 1996,
s. II-1851), fastslagit att de huvudsakliga bestämmelserna rörande denna selektiva
distribution är lagenliga.
- 4.
- Den 5 februari och den 6 maj 1992 ingick YSLP och Javico International, som har
sitt huvudkontor i Tyskland men som inte ingår i YSLP:s selektiva distributionsnät
i gemenskapen, två avtal om distribution av YSLP:s produkter, av vilka ett avtal
avsåg Ryssland och Ukraina och det andra avsåg Slovenien.
- 5.
- I avtalet om distribution i Ryssland och Ukraina föreskrivs följande:
1. Våra produkter får uteslutande säljas inom Rysslands och Ukrainas
områden.
De får inte under några omständigheter lämna Rysslands och Ukrainas
områden.
2. Ert bolag lovar och garanterar att produkternas slutliga destination är
Rysslands och Ukrainas områden och förbinder sig att uteslutande sälja
produkterna till handlare inom Rysslands och Ukrainas områden. Ert bolag
skall följaktligen meddela de adresser från vilka produkterna distribueras
inom Rysslands och Ukrainas områden, samt redogöra för hur de enskilda
produkterna fördelas bland försäljningsställena.
- 6.
- I avtalet om distribution i Slovenien föreskrivs följande:
För att skydda den höga kvalitet som distributionen av produkterna håller i andra
länder i världen, förbinder sig återförsäljaren att inte sälja produkterna utanför
området eller till icke auktoriserade återförsäljare inom området.
- 7.
- En kort tid efter ingåendet av detta avtal upptäckte YSLP att det i Förenade
Kungariket, Belgien och Nederländerna förekom produkter som hade sålts till
Javico för att distribueras i Ryssland, Ukraina och Slovenien. YSLP hävde därför
avtalet och väckte talan vid Tribunal de commerce de Nanterre, som genom dom
av den 21 oktober 1994 förklarade att det fanns grund för att häva bägge avtalen
och biföll YSLP:s yrkande om avtalsenlig ersättning och skadestånd.
- 8.
- Javico överklagade detta avgörande till Cour d'appel de Versailles, som fann att
giltigheten av klausulerna i distributionsavtalet i fråga måste bedömas mot
bakgrund av artikel 85.1 i fördraget, sedan klagandena hade åberopat att dessa
klausuler var ogiltiga i enlighet med bestämmelserna i artikel 85.2 i fördraget.
- 9.
- Mot bakgrund av dessa omständigheter har Cour d'appel beslutat att förklara målet
vilande och ställa följande frågor till domstolen:
1) När ett företag (leverantören), som är etablerat i en medlemsstat, genom
avtal ger ett annat företag (återförsäljaren), som är etablerat i en annan
medlemsstat, rätt att distribuera dess produkter inom ett område som ligger
utanför gemenskapen, skall då artikel 85.1 i Fördraget om upprättandet av
Europeiska ekonomiska gemenskapen tolkas så att det är förbjudet att i det
nämnda avtalet inta bestämmelser genom vilka återförsäljaren förbjuds att
företa all form av försäljning i ett annat område än det avtalade, det vill
säga all försäljning inom unionen, antingen det är fråga om direktförsäljning
eller om vidareförsäljning från det avtalade området?
2) Om ovannämnda artikel 85.1 innebär förbud mot sådana
avtalsbestämmelser, skall artikeln då tolkas som icke tillämplig när
leverantören i övrigt distribuerar sina varor inom unionen genom ett
selektivt distributionsnät som är föremål för ett beslut om undantag enligt
artikel 85.3?
Den första frågan
- 10.
- Genom sin första fråga önskar den nationella domstolen få veta om artikel 85.1 i
fördraget hindrar att en leverantör som är etablerad i en medlemsstat förbjuder en
återförsäljare som är etablerad i en annan medlemsstat, och som har anförtrotts att
distribuera leverantörens produkter inom ett område som är beläget utanför
gemenskapen, förbjuder all försäljning inom ett annat område än det avtalade,
inbegripet gemenskapen, antingen detta sker direkt eller genom återexport från det
avtalade området.
- 11.
- Enligt fast rättspraxis (se särskilt dom av den 30 juni 1966 i mål 56/65, Société
technique minière, REG 1966, s. 337; svensk specialutgåva, häfte 1, och av den
13 juli 1966 i mål 56/64 och 58/64, Consten och Grundig mot kommissionen,
REG 1966, s. 429; svensk specialutgåva, häfte 1) kan avtal mellan ekonomiska
aktörer inom olika distributionsled omfattas av förbudet i artikel 85.1 i fördraget.
- 12.
- För att avgöra om de avtal som har ingåtts mellan YSLP och Javico faller under
förbudet i sagda bestämmelse, måste det prövas om det leveransförbud som följer
av avtalet har till syfte eller till resultat att på ett märkbart sätt begränsa
konkurrensen inom den gemensamma marknaden och om det kan påverka handeln
mellan medlemsstaterna.
- 13.
- Det bör i det avseendet påpekas att domstolen, vad gäller avtal som är avsedda att
tillämpas inom gemenskapen, redan har haft tillfälle att fastställa att ett avtal som
har till syfte att frånta återförsäljaren hans kommersiella frihet att välja sina
kunder, genom att tvinga honom att endast sälja till kunder som är etablerade inom
det avtalade området, är konkurrensbegränsande i den mening som avses i artikel
85.1 i fördraget (se i detta hänseende dom av den 21 februari 1984 i mål 86/82,
Hasselblad mot kommissionen, REG 1984, s. 883, punkt 46, och av den 24 oktober
1995 i mål C-70/93, Bayerische Motorenwerke, REG 1995, s. I-3439, punkterna 19
och 21).
- 14.
- Vidare har domstolen fastställt att ett avtal genom vilket återförsäljaren förbinder
sig att inte vidareförsälja de produkter som omfattas av avtalet utanför det avtalade
området har till syfte att hindra parallellimporter inom gemenskapen och
därigenom begränsa konkurrensen inom den gemensamma marknaden (se i detta
hänseende dom av den 8 februari 1990 i mål C-279/87, Tipp-Ex mot kommissionen,
REG 1990, s. I-261, punkt 22, summarisk publicering). När sådana klausuler införs
i avtal som avser distribution inom gemenskapen är det således fråga om klausuler
som i sig begränsar konkurrensen (se dom av den 1 februari 1978 i mål 19/77,
Miller mot kommissionen, REG 1978, s. 131, punkt 7).
- 15.
- För att konkurrensbegränsande beteenden skall kunna beivras med tillämpning av
artikel 85.1 måste de dock även vara av sådant slag att de kan påverka handeln
mellan medlemsstaterna.
- 16.
- För att ett beslut, ett avtal eller en samverkan skall anses kunna påverka handeln
mellan medlemsstater krävs att det med tillräcklig grad av sannolikhet, på grundval
av rättsliga eller faktiska omständigheter, kan förutses att avtalet i fråga direkt eller
indirekt, faktiskt eller potentiellt kan inverka på handelsflödet mellan
medlemsstater, på ett sådant sätt att det kan komma att hindra förverkligandet av
en gemensam marknad mellan medlemsstaterna ( dom av den 9 juli 1969 i mål
5/69, Völk, REG 1969, s. 295, punkt 5; svensk specialutgåva, häfte 1).
- 17.
- Den inverkan som ett avtal kan ha på handeln mellan medlemsstaterna skall bland
annat bedömas med beaktande av avtalsparternas ställning och betydelse på den
berörda produktmarknaden (dom av den 10 juli 1980 i mål 99/79, Lancôme och
Cosparfrance Nederland, REG 1980, s. 2511, punkt 24). Således kan även ett avtal
med absolut områdesskydd undgå förbudet i artikel 85 i fördraget, om det, med
hänsyn till de ifrågavarande parternas svaga ställning på den relevanta
produktmarknaden, endast har en obetydlig inverkan på marknaden (dom av den
7 juni 1983 i mål 100/80-103/80, Musique Diffusion française m.fl. mot
kommissionen, REG 1983, s. 1825, punkt 85; svensk specialutgåva, häfte 7).
- 18.
- Frågan rör således i vad mån ovanstående överväganden kan tillämpas på sådana
avtal som, i likhet med de avtal som är i fråga i målet vid den nationella domstolen,
är avsedda att tillämpas på ett område utanför gemenskapen.
- 19.
- Det bör i det avseendet påpekas, att i fråga om denna avtalstyp skall sådana
avtalsbestämmelser som dem som anges i tolkningsfrågan inte tolkas som att de
avser att hindra att den produkt som omfattas av avtalet parallellimporteras till och
släpps ut på marknaden i gemenskapen, utan som att de avser att säkerställa att
tillverkaren kan tränga in på en marknad utanför gemenskapen genom att på
denna marknad kunna avsätta en tillräckligt stor mängd av de produkter som
omfattas av avtalet. Denna tolkning bekräftas av det förhållandet att, i de avtal som
är i fråga vid den nationella domstolen, förbudet att sälja utanför det avtalade
området även omfattar alla andra tredje länder.
- 20.
- Av detta följer att ett avtal, genom vilket återförsäljaren gentemot tillverkaren
förbinder sig att rikta försäljningen av de produkter som omfattas av avtalet mot
en marknad som ligger utanför gemenskapen, inte kan anses ha till syfte att på ett
märkbart sätt begränsa konkurrensen inom den gemensamma marknaden och inte
i sig kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna.
- 21.
- Det faktum att de avtal som behandlas i målet vid den nationella domstolen
förbjuder återförsäljaren Javico att sälja den produkt som omfattas av avtalet
utanför det område som tilldelats bolaget enligt avtalet innebär inte att de utgöravtal som i sig är förbjudna enligt artikel 85.1 i fördraget. Det kan inte heller anses
att bestämmelserna i de avtal som behandlas i målet vid den nationella domstolen,
om förbud mot direktförsäljning inom gemenskapen och återexport till
gemenskapen av den produkt som omfattas av avtalet, i sig strider mot artikel 85.1
i fördraget.
- 22.
- Även om de omtvistade bestämmelserna i sagda avtal inte i sig har till syfte att
hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden,
i den mening som avses i artikel 85.1, ankommer det ändå på den nationella
domstolen att kontrollera att avtalet inte har en sådan verkan. Vid bedömningen
av dessa avtals verkningar är det nödvändigt att beakta det rättsliga och
ekonomiska sammanhang vari avtalen ingår (se dom av den 27 april 1994 i mål
C-393/92, Almelo m.fl., REG 1994, s. I-1477, punkt 37; svensk specialutgåva, häfte
15), och särskilt det faktum att YSLP inom gemenskapen har upprättat ett selektivt
distributionssystem som åtnjuter undantag.
- 23.
- Det bör i det avseendet först undersökas om gemenskapsmarknaden för
ifrågavarande produkter kännetecknas av en oligopolistisk struktur som lämnar litet
utrymme för konkurrens inom nätet för distribution av dessa produkter i
gemenskapen.
- 24.
- Det bör vidare undersökas om det föreligger en märkbar prisskillnad mellan de
priser på produkterna i avtalet som tillämpas inom gemenskapen och dem som
tillämpas utanför gemenskapen. En sådan skillnad kan dock inte påverka
konkurrensen, om den äts upp av tullsatser, transportkostnader och de övriga
kostnader som följer av att en produkt exporteras till tredje land och sedan
återimporteras till gemenskapen.
- 25.
- Även om det av denna undersökning skulle framgå att de omtvistade klausulerna
i avtalen har till resultat att konkurrensen begränsas i den mening som avses i
artikel 85.1 i fördraget, bör det dessutom undersökas - med beaktande av den
ställning som YSLP intar på gemenskapsmarknaden samt omfattningen av bolagets
produktion och försäljning i medlemsstaterna - om de omtvistade klausuler som är
avsedda att hindra direktförsäljning och återexport till gemenskapen av produkterna
i avtalet medför risk för en märkbar inverkan på handelsflödet mellan
medlemsstaterna, som kan äventyra förverkligandet av målen med den
gemensamma marknaden.
- 26.
- I det avseendet kan handeln inom gemenskapen inte anses märkbart påverkad, om
de produkter som är avsedda för marknader som ligger utanför gemenskapen
endast representerar en mycket liten andel av marknaden för samtliga dessa
produkter inom den gemensamma marknadens område.
- 27.
- Det ankommer på den nationella domstolen att på grundval av alla tillgängliga
uppgifter avgöra om de berörda avtalen faktiskt uppfyller kriterierna för att falla
under förbudet i artikel 85.1 i fördraget.
- 28.
- Mot denna bakgrund skall den första frågan besvaras på så sätt att artikel 85.1 i
fördraget hindrar att en leverantör som är etablerad i en medlemsstat förbjuder en
återförsäljare som är etablerad i en annan medlemsstat, och som har anförtrotts att
distribuera leverantörens produkter inom ett område som är beläget utanför
gemenskapen, förbjuder all försäljning inom ett annat område än det avtalade,
inbegripet gemenskapen, antingen detta sker direkt eller genom återexport från det
avtalade området, om detta förbud har till resultat att hindra, begränsa eller
snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden och om det riskerar
att påverka handeln mellan medlemsstaterna. Så kan vara fallet om
gemenskapsmarknaden för ifrågavarande produkter kännetecknas av en
oligopolistisk struktur eller av en märkbar prisskillnad mellan de priser på
produkterna i avtalet som tillämpas inom gemenskapen och dem som tillämpas
utanför gemenskapen, och om förbudet, med beaktande av den ställning som
leverantören intar på gemenskapsmarknaden och omfattningen av produktion och
försäljning i medlemsstaterna, medför risk för en märkbar inverkan på
handelsflödet mellan medlemsstaterna, som kan äventyra förverkligandet av målen
med den gemensamma marknaden.
Den andra frågan
- 29.
- Genom sin andra fråga önskar den nationella domstolens få veta om de klausuler
som är avsedda att hindra en återförsäljare från direktförsäljning i och återexport
till gemenskapen av de produkter som omfattas av avtalet och som han har åtagit
sig att sälja i tredje land kan undgå förbudet i artikel 85.1 i fördraget, av den
anledningen att gemenskapsleverantören av ifrågavarande produkter distribuerar
dessa inom gemenskapen genom ett selektivt distributionsnät som är föremål för
ett beslut om undantag enligt artikel 85.3 i fördraget.
- 30.
- Det bör i detta hänseende preciseras att kommissionens beslut att bevilja YSLP ett
enskilt undantag endast omfattar de standardavtal om selektiv distribution som
leverantören har utformat för detaljförsäljningen av sina produkter inom
gemenskapen. De omtvistade klausulerna avser distributionen av dessa produkter
utanför gemenskapens område och kan därför inte påverkas av det undantag som
gäller för det selektiva distributionssystemet inom gemenskapen.
- 31.
- Av samma skäl kan dessa kontrakt inte omfattas av ett undantag enligt
kommissionens förordning (EEG) nr 1983/83 av den 22 juni 1983 om tillämpning
av fördragets artikel 85.3 på grupper av ensamåterförsäljaravtal (EGT L 173, s. 1;
svensk specialutgåva, område 17, volym 1, s. 48), vilken YSLP har åberopat till stöd
för sin sak. Enligt artikel 1 i förordningen omfattar denna nämligen bara avtal i
vilka den ena parten förbinder sig att endast till den andra leverera vissa varor för
återförsäljning inom hela den gemensamma marknaden eller en viss del av den.
- 32.
- Vad beträffar frågan huruvida de omtvistade klausulerna kan undgå förbudet i
artikel 85.1 i fördraget av det skälet att det inom gemenskapen finns ett selektivt
distributionssystem som omfattas av ett undantag som dessa klausuler skulle vara
avsedda att skydda, är det tillräckligt att erinra om att kommissionen, genom att
fatta beslut om undantag enligt artikel 85.3 , godkänner en avvikelse från förbudet
i artikel 85.1. Beslut om undantag skall följaktligen tolkas restriktivt, för att undvika
att deras verkan utsträcks till avtal eller förhållanden som de inte är avsedda att
omfatta (se, i detta hänseende, domen i det ovannämnda målet Bayerische
Motorenwerke, punkt 28).
- 33.
- Mot bakgrund av ovanstående skall den andra frågan besvaras så, att de klausuler
som är avsedda att hindra en återförsäljare från direktförsäljning i och återexport
till gemenskapen av de produkter som omfattas av avtalet och som han har åtagit
sig att sälja i tredje land inte kan undgå förbudet i artikel 85.1 i fördraget, av det
skälet att gemenskapsleverantören i fråga distribuerar sina produkter inom
gemenskapen genom ett selektivt distributionsnät som är föremål för ett beslut om
undantag enligt artikel 85.3 i sagda fördrag.
Rättegångskostnader
- 34.
- De kostnader som har förorsakats den franska regeringen och kommissionen, vilka
har inkommit med yttranden till domstolen, är inte ersättningsgilla. Eftersom
förfarandet i förhållande till parterna i målet vid den nationella domstolen utgör
ett led i beredningen av samma mål, ankommer det på den nationella domstolen
att besluta om rättegångskostnaderna.
På dessa grunder beslutar
DOMSTOLEN
- angående de frågor som genom dom av den 8 september 1995 har ställts av Cour
d'appel de Versailles - följande dom:
- 1.
- Artikel 85.1 i EG-fördraget hindrar att en leverantör som är etablerad i en
medlemsstat förbjuder en återförsäljare som är etablerad i en annan
medlemsstat, och som har anförtrotts att distribuera leverantörens
produkter inom ett område som är beläget utanför gemenskapen, förbjuder
all försäljning inom ett annat område än det avtalade, inbegripet
gemenskapen, antingen detta sker direkt eller genom återexport från det
avtalade området, om detta förbud har till resultat att hindra, begränsa
eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden och om
det riskerar att påverka handeln mellan medlemsstaterna. Så kan vara
fallet om gemenskapsmarknaden för ifrågavarande produkter kännetecknas
av en oligopolistisk struktur eller av en märkbar prisskillnad mellan de
priser på produkterna i avtalet som tillämpas inom gemenskapen och dem
som tillämpas utanför gemenskapen, och om förbudet, med beaktande av
den ställning som leverantören intar på gemenskapsmarknaden och
omfattningen av produktion och försäljning i medlemsstaterna, medför risk
för en märkbar inverkan på handelsflödet mellan medlemsstaterna, som
kan äventyra förverkligandet av målen med den gemensamma marknaden.
- 2.
- De klausuler som avser att hindra en återförsäljare från direktförsäljning
och återexport till gemenskapen av de produkter som omfattas av avtalet
och som han har åtagit sig att sälja i tredje land kan inte undgå förbudet
i artikel 85.1 i fördraget, av det skälet att gemenskapsleverantören i fråga
distribuerar sina produkter inom gemenskapen genom ett selektivt
distributionsnät som är föremål för ett beslut om undantag enligt artikel
85.3 i sagda fördrag.
Rodríguez IglesiasGulmann
Schintgen
Mancini Moitinho de Almeida Kapteyn Edward
Puissochet Hirsch Jann Sevón
|
Avkunnad vid offentligt sammanträde i Luxemburg den 28 april 1998.
R. Grass
G.C. Rodríguez Iglesias
Justitiesekreterare
Ordförande